Kære far. Her er noget nyt - en bándoptager.
En af gutterne huggede den fra depotet i Tokyo.
Han gav den til en sygeplejerske for en "tjeneste".
Så gav hun den til fader Mulcahy, da hun var fuld og angrede.
Fader Mulcahy gav den til mig, for folk skal nødig tro, han optager skriftemálene.
Vores program sendes fra sumpen,
som du kan læse mere om i næste måneds Toilet 8. Have.
Mindre end halvanden meter væk er Trapper ved at klippe negle på tæerne.
Han sælger dem til turister som souvenirs. Sig hej, Trapper.
Er han ikke dygtig? Vi strammede bolten i halsen på ham i går.
Nu vier ved det- i går altså -
havde vi, hvad vi kalder en hel og fuldendt dag her i 4077.
Det startede, hvor vi prioriterer de sårede og ser, hvem der er mest syg.
Nu vi taler om de syge, stod Frank Burns ved roret. Jeg bor sammen med Frank.
Og en flok kakerlakker og sølvfisk. Frank er den høje af dem.
Jeg vil straks tale med chaufføren af bussen.
- Hvorfor? - Jeg vil vide, hvad der er i bussen.
Immigranter. De kom for at plukke årets salathøst.
Giv ham en enhed blod.
Han klarede ikke turen. Jeg kan ikke finde hans hundetegn.
- Det má være løjtnanten fra Luxembourg. - Er du chaufføren?
- Ja. -Jeg har sagt, du ikke má gå i kjole.
- Ikke før de siger, jeg er tosset. - Det bliver over mit lig.
Som du vil.
Hvor er s-47-fortegnelsen og D-21-kopien? Dem skal jeg straks have.
De bløder altså herinde.
Har du givet dem tilladelse til at bløde?
Knyt, din drillepind.
- Hvad med ham? - Han kan vente.
Kaptajn Pierce og Mclntyre til operationsstuen. Af sted. Sir.
Værsgo, Frank.
Beslut nu ikke for meget- du fár bare hovedpine.
Hvad har du der?
- Jeg sagde, hvad har du der? - En i spænd. Med ryggen eller maven op?
Tyrkisk soldat. Jeg er ikke helt normal, men ham her er lige til kolbøttefabrikken.
- Hvorfor er han ikke bedøvet? - De har givet ham et helt apotek.
Han er såret i skulderen, men tyrkerne forlader ikke deres venner.
Javel. Snupper du lige hans kniv?
- Jeg duer ikke til skabsheltedád. - Den ægte vare er fin nok.
Aflever ham og få dem til at bedøve ham.
Jeg vil have dig ud af den kjole -i aften!
Aldrig på den første date.
- Lad være med at snige dig ind på mig. - Undskyld.
- Hvad er der blevet af honnøren? - Aner det ikke.
Har du set løjtnanten fra Luxembourg? Mclntyre siger, han er med bussen.
Jeg blæser på, hvad han siger. Jeg blæser dobbelt så meget, som jeg har blæst før.
Undskyld.
Jeg skal bruge en hånd.
- Hvad med en honnør? - Her er din honnør.
- Hvem er du med? - Jeg vil gerne have noget hjælp. Nu!
Jeg spurgte dig om noget.
Min sergent, sergent Bryan, er bag i jeepen. Han er hårdt såret.
I má straks tage jer af ham.
Jeg ved, hvor svær krigen er. Den virker nok værre for jer ved fronten.
Sergent Bryan bliver tilset og behandlet, nár tiden er inde.
Nu.
Det er et af de nye våben, der kan skyde 30 korporaler på et sekund.
Her er det mig, der foretager de lægelige valg.
Så foretag et!
- Truer du mig med den der? - Ja.
Korporal, du er vidne.
- Gid, jeg kunne fise hen og rapportere det. - Bliv her og hold øje med ham.
Oberst Blake har nok noget at sige til det her.
Hvor fører den dør hen?
Det er der, de gør klar til operation.
Hent en mand til og få sergent Bryan derind.
- Der má kun komme kirurger. - Gør det så.
Det er en god idé. Lad mig hente en mand, så jeg kan gøre, hvad du bad mig om.
Du aner ikke, hvor beroligende Frank er til forberedelserne -
som Draculai blodbanken.
Heldigvis kan vi altid regne med Henry Blakes kølige veltalenhed.
Så slapper vi lige af!
Han truede mig med et gevær.
Der var sikkert ikke noget vand i det.
- Er det den tossede tyrker? - Jeg gav ham noget morfin.
Glem bare den tossede tyrker. Der er en tosset amerikaner.
Det er hospitalet for tossede tyrkere. De skøre amerikanere er i den anden ende.
- Få ham op på bordet. - Du misforstod ham bare.
Ingen truer en MASH-lejr med pistoler.
Men...
- Ind med ham. - Oberst.
- Hvem bestemmer her? - Det gør han.
Er du højere end ham kyllingen?
Jeg er øverstbefalende.
Jeg hedder Smith. Det er sergent Bryan, en af de bedste mænd, der findes.
Vi holder liv i ham. Han fár topprioritet.
Hør her, løjtnant...
- Smith. - Nå ja.
For det første skal du lægge våbnet.
De går af, normalt efterfulgt af flyvende legemsdele.
Smith og jeg tager en sludder udenfor.
Din ven bliver tilset af oberst Blake og major Kylling.
Kom, så går vi.
Du spreder bare bakterier herinde.
Er det ham, Frank?
' Ryger du? - Nej.
Godt. Landet er fuld af skodder i forvejen.
De gør Sydkorea til et stort askebæger. Kalder folk dig Smithy?
- Nogen gør. - De kalder mig Hawkeye.
Fra Den Sidste Mohikaner, den eneste bog, min far har læst.
Min mor læste hele tiden - så behøvede hun ikke tale med min far.
Jeg bliver nødt til at tale et alvorsord med dig.
Javel.
Vi har et andet syn på krigen som sådan, end du har.
For en officer med 40 fyre under sig,
og hvor ens liv afhænger af dem,
er krigen ikke en stor geopolitisk konflikt mellem lande og ideologier.
Det er ikke bare Kina og USA, der rækker tunge ad hinanden.
For dig er der 40 fyre i græsset, der prøver at gøre kål på mig og mine 40.
- Det er krigen for dig. - Det er det vel.
Men der er noget andet i vores lille himmel. For os er krigen at prøve at styre kaos.
Vi står med rumpen i vandskorpen og andres rumper.
Vi har ikke råd til samme personlige loyalitet, som du og Bryan har. Forstår du det?
Det gøfjeg-
Det er læsionen, og den, der bløder mest, som fár prioritet hos os.
Det er det eneste sted i verden, hvor det er bedst at have det værst.
Ja. Jeg kan godt se, hvad du mener.
Det tænkte jeg nok.
Gå så derind og hjælp sergent Bryan, eller også... Forstáet?
Helt sikkert.
Nummer ti skalpel.
Snit bare løs i min tommelfinger,
men klokker vi i det med Bryan, bliver ham, der betaler, nok rasende.
Kreditkortet skal helst ikke gå af.
- At give efter for ham er fejt. - En kompliment, nár den kommer fra dig.
Stille, ellers fár du ikke lov at beholde depositummet på prøveflaskerne.
Må jeg se røntgenbillederne igen?
Hvordan har den tossede tyrker det?
Jeg kunne sælge hans venstre skulder som puslespil.
- Oberst. - Frank, gider du lige...?
Henry, din patient.
Nu kan det være nok.
Okay, du der, om på ryggen. Stor dreng.
Bomb ham lige, mr Kwang?
- Hvad siger han? - Lad os ringe til Berlitz og spørge.
Henry, han er din patient. Efter ham.
Hør. Der er ingen, der gør dig noget.
Bare bliv ved.
Giv mig nu nálen.
Giv mig nu...
Mayd al!!
99.
98.
97.
Godnat, søde prins.
Har du det bedre?
Jeg drømte, jeg var hjemme. Søndag morgen.
Lorraine og jeg i sengen. Os alle sammen - ungerne, hunden, Søndagsavisen.
Man skal aldrig lade den hund komme i nærheden af aviser.
Javel.
- Hvor er tyrkeren? Fik vi ham? -Ikke endnu. Vi leder efter ham.
Han kunne have dræbt mig. Får jeg det forkerte, bliver jeg helt blå.
Der er en, der gerne vil se dig.
- Sådan er jeg født. - Herinde, sir.
Oberstløjtnant Blake? Jeg er oberst Blanche,
kommandør for den luxembourgske FN-styrke i Korea.
Det er mig en ære.
Jeg har mødt mange allierede herovre. Men du er den første fra Luxembourg.
En af mine mænd, løjtnant Henri Batiste LeCIerq,
blev såret og kom her til lejren i dag.
Han fár nok al den hjælp, vi kan give ham.
Sir? Det er ikke nødvendigt.
Selvfølgelig er det det. Hvad mener du?
Løjtnant LeCIerq altså... Ja, han døde.
Det er jeg ked af.
Sådan er krigen.
Er du dødsikker?
Jeg mener...
Vi tror, han mere eller mindre døde, da han var på bussen.
Du forstår nok, at det er vigtigt for vores lille land,
atjeg fár liget med til en militær begravelse.
Javel. Vi skaffer liget til dig, før du kan sige Jacques Robinson.
Altså sagen er, at vi ligesom... ikke kan finde ham.
- Han er altså blevet væk. - Er han blevet væk?
Det er ikke en del af krigen. Jeg tager ingen steder uden ham.
- Hele området skal finkæmmes. - Hele området skal finkæmmes.
Han finder ham. De bliver så tit væk.
Er du der stadig, far? Jeg er heri hvert fald og desværre.
Jeg skrev til general MacArthur og foreslog, at krigen bliver dømt uafgjort.
Han sendte mig et billede af sig selv ved Filippinernes kyst.
Min tjener Trapper er ved at lave en martini. Han er en rigtig knag til det.
Han lavede en god, tør en i går aftes, men den blæste altså væk.
Din opskrift er 4:1, ikke?
5:1 faktisk. Fem dele gin og et øjebliks stilhed for vermouthen.
Jeg er sikker på, lytterne kedede sig, men slet ikke var interesserede.
- Ingen årsag. - For at vende tilbage til i går...
De arbejdede på Bryan med en ildhu uden lige,
siden dr. Mudd arbejdede på John Wilkes Booth.
Hvordan har han det?
Klemme.
Løjtnant Smith og hans karabiner var publikum.
Korporal O'Reilly kom trissende på sine små fødder - han er et minimenneske.
- Jeg fandt ham. - Hvem? Den eneste ene?
- Tyrkeren. Jeg má have en hånd. - Hvor er oberst Blake?
- Han falder hele tiden i søvn. - Kan man se forskel?
- Jeg henter din taske. - Hvor er tyrkeren?
Han gemmer sig i køkkenet.
Spiser han af maden, er vores sorger måske forbi.
Hallo?
Jeg ved godt, at krigen for dig ikke bare er en geopolitisk konflikt mellem landene.
- Det er anden gang, den kikser. - Han taler ikke engelsk.
- Lad os håbe, han forstår frygt. - FN udgiver en tyrkisk ordbog.
De fár helt sikkert julekort fra mig. Slå lige noget op...
Slå det op.
Se under ç for "çinli".
- Skynd dig. - Det betyder "kineser".
Han er ikke for vild med de der, du ved.
- Jeg har en idé. - Uanset hvad, er jeg vild med den.
Han vil tilbage til de andre og slå flere kinesere ihjel.
- Det skal ham komme. - Hans skulder skal ordnes.
Lad være at sige mig imod.
- Han skal have noget tøj. - Ja.
Giv ham dit.
Af med klunset, hurtigt. Eller jeg hiver dig ud gennem støvlerne.
Jeg sender dig tilbage til fronten.
I en jeeP-
Så du kan... alle de çinli, du vil. Lige så mange, du lyster.
God soldat.
Rigtig god soldat.
Af med klunset. Jeg er ked af, der ingen fanfare er.
Jeg kan ikke se noget.
Svamp.
- Pokkers! - Pas på, Frank.
- Hvad gjorde han? - Ikke noget.
Bare rolig. Det gør han altid.
Ingen fejl, forstået?
Det er svært nok at filtre tarme ud. Og du gør det altså ikke lettere.
- Det er ikke det vilde vesten, vel? - Bare arbejd videre.
I front-fyre tror, I ejer hele krigen. Det er ikke let at være os.
Larmen, presset. Hvor sej ville du være, hvis du ikke skulle være så modig hele tiden?
Du læner dig op ad en venlig skudsalve.
Lad os få lukket ham. Jeg gør ham i stand. Kan vi lige så skyllet engang?
- Har I set et vildfarent lig? - Ja. Mig.
Sutu r.
Det er bare for meget.
At sende ham tilbage til fronten i mit tøj og skåle med ham i sveskejuice.
Radar, i min taske allerøverst, i en brun flaske med klar væske.
Dejlig klar væske. Put lige lidt i ham dersens juice.
Så kører du ham ud herfra, men han dejser hurtigt omkuld, og bom!
Så kører du ham tilbage, og vi kan reparere ham. Er du klar, makker?
Skål for kloralhyd rat.
Det kan du lige tro.
- Gør du mig en tjeneste? - Ja da.
Næste gang vi arbejder sammen, gør vi det hver for sig.
- Jeg er vild med din toga. - Lad være med at tale til mig.
Hjørnet af 57. Street og krigen, og få rumpen med dig.
Jeg har endevendt hele lejren. Jeg forstår det ikke.
- Så du det? - Det er min korporal iklædt lagen.
- Der er så lidt at lave. - Han huggede min jeep.
Det tror jeg ikke. Det ligner ikke Radar at hugge noget uden at spørge først.
Jeg fárjeepen tilbage. Bare rolig.
Med hensyn til LeCIerq kan vi måske holde en ceremoni for tabet af ham.
At I har mistet ham. Ikke at vi har.
- Det er betænksomt af dig. - Det er det mindste, vi kan gøre.
Det har været en skør dag, og du behøver ikke være med længere.
Så glem heltegerningerne og drop haglgeværet.
Hold op med at se de film, hvor helten siger:
"Tag min ven først. Han er værre ramt end mig." Okay?
Nej.
Hans bryst og skulder. Sessionskontoret fik valuta for pengene. Lad os få ham klar.
- Bed mig om at lukke arret næste gang. - Det kræver for mange sting.
Sygepasser.
3-0 tråd på en Keith-nål.
Kalder alle. Alt ledigt mandskab skal komme til pladsen
til mindehøjtidelighed udført af oberst Henry Blake.
Du lukker, skat. Vi deler honoraret.
Tabt, men ikke mindst... Jeg mener, sidst, men ikke mindst...
Du milde.
Lejren ærer den glorværdige ånd,
om end ikke selve liget, af løjtnant Henri Batiste LeCIerq.
Tony, så er det nu.
Luxembourgs nationalmelodi.
Du sagde da, han var død.
Han fik det bedre.
- Han er ikke god til sveskejuice. - Dennis, Igor, hjælp mig lige.
Nej, okay. Du stopper. Du skal blive her. Jeg laver dig. Du er syg. Fatter du det?
Rigtig god soldat.
- Vent. Hvor skal du hen? - Vent. Kom tilbage.
Sådan er det. Man kan ikke have styr på det hele.
Bándet er næsten slut, men før det slutter, vil du nok gerne høre fra gutterne.
Trapper, vil du sige hej til min far?
Hej, far. Din søn er et fjols.
Tak, Trapper.
Det er min anden værelseskammerat. Frank Burns.
Ja, ja. Og så sprøjter den vand i hovedet på mig.
Det er typisk Frank Burns.
Vil du snorke noget til min far?
Tak, Radar O'Reilly.
Og den altid dejlige Henry Blake.
Mr Pierce, sir? Vil du ringe til min kone, Lorraine Blake, i Bloomington, Illinois.
- Tak, Henry. - Bed hende sende nye underbukser.
Det var vist det hele.
Farvel.
Jeg håber, vi ses snart.
Visiontext tekster: Helle Kaiser-Nielsen
DANISH